- Ett till! - Bara ett till, dr Meacham.
- Ställ er närmare vingen. - I profil.
- Han vill ha en drömmande blick! - Vi förstår att du är trött, Cal.
Det börjar kännas som om jag drömmer.
- Berätta om atomenergikonferensen. - 20 ingenjörer och forskare var där.
Kommittén sammanför inte alla forskare för ett cocktailparty.
Vi diskuterade industriell användning av atomenergi.
Det är inget nytt. Flera reaktorer har varit i drift.
Tack vare den senaste forskningen kan de redan vara föråldrade.
Hur passar er specialitet elektronik in med atomenergi?
Än lever vi inte i en automatiserad tid.
Det sker inte förrän vi kan slå ihop atomenergin med elektroniken.
Hur länge har armén delat ut jetplan?
Jag fick den av Lockheed. Ni skattebetalare säger väl inget?
- När kommer automatiseringen? - När såna som jag börjar jobba!
- Jobbar du med det du nämnde? - I stora drag.
Du kommer väl ihåg mig?
Jag försöker omvandla vissa vanliga ämnen till kärnbränsle.
Det som räknas är hur jag får det att fungera.
PRIVAT FLYGFÄLT TILLHÖRANDE RYBERG ELECTRONICS
2XD-341 anropar Rybergs flygfält.
- Rybergs flygfält här. Över. - Kan jag landa?
Det går bra, Cal. Sydlig vind, 9 m/s.
- När kommer Cal? - Kl. 14. 10.
Han är den ende killen i världen som åker jetflyg och ändå är sen!
Pratar ni om mig när jag är borta? Titta ut genom fönstret.
- Vad är det för fel? - Jag har ingen kontroll.
- Hoppa, Cal! - Det går inte. Jag flyger för lågt.
Motorn måste ha stannat.
- Är du okej? - Jadå.
- Hur landade du? - Det gjorde jag inte.
Kontrollerna slutade att fungera och motorn stannade.
Jag borde vara död.
Folk har sett flygande tefat och konstiga ljussken på himlen.
Jag såg hur planet blev grönt.
- Är du säker? Hörde du nåt? - Ja. Ett högt tjut.
- Hela tiden var planet... ... grönt?
- Såg Webb nåt? - Såvida han inte är blind.
Tills vi vet vad som hände, så var vi blinda alla tre.
- Hur mår den lilla jätten? - Redo att förvåna världen.
Hon är redo och väntar på dig.
Sänk ner cylindern.
Öka takten på reaktionen.
Kolla det radioaktiva sönderfallet.
Positivt. Likadant som under veckan du var borta.
- Vad sa kommittén? - De var ganska entusiastiska.
XC-kondensatorerna måste ha kortslutits igen.
- Ta reservkondensatorerna. - De brann upp i går.
Och jag har beställt nya.
XC-kondensatorer i ett kuvert? Nån skämtar med oss.
Jag beställde två XC-kondensatorer och Supreme skickade de här.
De är faktiskt kondensatorer. Jag testade dem.
- Ja, och brände upp dem! - De klarade 33000 volt.
I så fall kan vi bygga en generator som driver en hel fabrik.
- Den får plats i en tändsticksask. - Den tål 33000 volt.
- Jag ska göra ett spänningstest. - Allt är förberett.
- Den gick upp i rök. - Vid 35000 volt.
Ring upp Pete Knowles på Supreme.
Pete Knowles, tack.
Pete? Cal Meacham här.
Jag beställde två XC-kondensatorer och du skickade två pärlor.
Jag testade en av pärlorna i ett spännings...
Jaså? Tack.
Supreme har inte skickat dem. Vi har inte beställt nåt på sex veckor.
Här är kopian på beställningen jag skickade för tre dagar sen.
- Hur löd avsändarens adress? - Det fanns ingen adress.
"Vi skickar härmed vår AB 619-modell. "
"De intresserar er säkert. Chefen för elektronikdetaljen, enhet 16. "
Jag trodde det var en underavdelning på Supreme.
Elektronikdetaljen, enhet 16...
Vi kan åtminstone ta reda på vad de är gjorda av.
En diamantborr - det hårdaste ämne vi har. Pärlan är inte ens repad.
Experimentlabbet, Wilson här.
Sam vill tala med dig. Han har kollat planet.
Sam hittar inget fel. - Har du dubbelkollat kontrollerna?
Naturligtvis inte! Lyssna nu, Sam...
Du vinner, Sam. Jag kanske drack några stycken.
Jag borde kanske ha druckit några stycken. Jag kanske gör det.
God morgon. Skriv under här, tack.
- Vad har du där? - Jag vet inte. Ingen avsändare.
"Elektronikdetaljen, enhet 16".
"Ett kateriminrör med ett endiomkomplex på fyra plus. "
Det står om dem här.
Det här är inte papper, utan en slags metall.
"Interrocitor med planetgenerator".
"Interrocitor med volterator, med astroskop".
Den här kunde min fru ha nytta av. "Interrocitor med elektronsorterare".
Hon skulle gå upp 10 kilo eftersom den skulle göra hennes jobb.
Att bygga en 1 km motorväg per minut vore busenkelt.
Kanske vi har jobbat för mycket.
"Komplett lista av interrocitordelar. En revolution inom elektroniken. "
- Vad är en interrocitor? - Det vill jag inte veta.
Jag vill veta vad den är och vad den gör. Beställ delarna.
Hur ska vi kunna bygga den? Symbolerna är rena grekiskan.
Och vi har ingen adress.
Du beställde kondensatorerna via telex som nån avlyssnade.
- Försök att göra om det. - Du är för klipsk.
Jag kan vara världens mest korkade man.
Här är fakturan, inget betalningskrav och ingen adress.
"Inga interrocitordelar kan ersättas, beakta det vid monteringen. "
Då börjar vi packa upp.
Det finns 2486 delar.
Varje del hänvisas till ett symbolmönster.
- Det borde inte vara så svårt. - Nej, men var ska vi börja?
Precis här.
Mina ungar skulle säga: "Vi diggar det knäppa rörbygget. "
Plugga in den, så får vi se vad som händer.
- Vad ska jag göra nu? - Gör ren skärmen.
- Hör du mig? - Javisst.
Använd förstärkarskivan du håller i handen.
Placera den i facket till höger.
Vrid kontrollen 18 grader till vänster.
Ni har lyckats med ert prov, dr Meacham.
Ni har satt ihop en interrocitor, något som få människor klarar av.
Jag heter Exeter och är vetenskapsman som ni - en kollega.
- Mina kolleger är av kött och blod. - Det är jag också.
Fast jag erkänner att jag just nu ser okroppslig ut.
Vår grupp söker efter exceptionella forskare.
Alla måste klara provet som ni just gjort.
- Jag minns inte att jag sökte jobb. - Det stämmer.
Beklagar, mr Wilson, men fotografierna visar bara svart rök.
Bilder på interrocitorn fastnar inte på film.
Vi testar vårt folk utan deras vetskap, inget lämnas åt slumpen.
Jag kanske inte är intresserad.
Ni vill säkert veta vem jag är och var jag kommer ifrån-
- och få veta mer om vår överlägsna teknologi.
Jag utgår ifrån att ni kan bestämma er redan nu.
Vi vill att ni ansluter er till vårt team.
- Gör er klar att resa omedelbart. - Vänta lite...
På onsdag kl.05.00 landar vårt plan och väntar i exakt fem minuter.
Oavsett om jag går ombord eller inte?
Lägg katalogen på bordet med ritningarna.
Gå åt sidan, om jag får be.
Ni också, mr Wilson.
Ett ögonblick. Gå åt sidan, annars kan ni råka illa ut.
Gå längre bort.
- Är du okej? - Inom rimlighetens gräns.
Det finns ingen rimlighet här.
Den ger inget utslag nu.
Oavsett vem den där Exeter är, så gillar jag honom inte.
Han hade rätt om en sak... Jag kommer att gå ombord på planet.
- Kan du inte tänka om, Cal? - Det gjorde jag hela natten.
Jag fattade några beslut vid min femte kopp kaffe.
1: Exeters teknologiska kunskap borde finnas i våra läroböcker.
2: Joe Wilson, min assistent, kan klara jobbet utan mig ett tag.
- Det är jag inte så säker på. - Kommittén sa att jag är utbytbar.
Du har alltid varit envis. Fast jag är inte orolig.
Inte ens en mal med en eldfluga kan landa här i dag.
Han klarade det!
Det finns ingen pilot.
Inga fönster. Du får flyga i blindo.
Varsågod och sitt, dr Meacham. Välkommen ombord.
Något säkerhetsbälte behövs inte.
Gå undan från trappan, tack.
Jag skickar ett vykort, Joe.
Kom ut, Cal. Det här är nåt skumt. Jag ber dig - åk inte!
God morgon, dr Meacham. Jag hoppas att ni har sovit gott.
Vi ska strax landa.
- Var är jag nånstans? - I Georgia.
Jag förväntade mig Neptunus eller Mars.
Exeter bad mig möta er. Jag heter dr Ruth Adams.
Underbart! Det hade jag inte väntat mig. Ruth, jag är Cal Meacham.
Cal...
Dr Meacham... nu minns jag.
En konferens om värmeproblem i kärnreaktorer. I Boston, inte sant?
Vermont. Vi föreläste vid ett symposium.
I sommar är det tre år sen. Efteråt simmade vi i en liten flod.
Du var väldigt sjåpig för det kalla vattnet.
Du har väl inte glömt, Ruth?
Jag är väldigt smickrad, dr Meacham.
Kanske lite svartsjuk på flickan ni misstagit mig för.
Nu väntar Exeter på att ta emot er.
Ni är säkert förbryllad. Jag minns hur jag kände när jag först kom hit.
Exeter är okonventionell i sina rekryteringsmetoder.
- Och i sitt val av personal. - Det tar jag personligt.
Väl på klubben kommer ni säkert att gilla oss bättre.
Exeter har inte snålat på vår bekvämlighet eller vår arbetsmiljö.
Det ser bättre ut på insidan. De bär in er väska.
Ert flygplan...
Hissen går till Exeters slavbostäder. Våra laboratorier.
Vårt vardagsrum och bibliotek. Mr Exeters kontor och arbetsrum.
Det är inte vad ni förväntade er, eller hur?
- God morgon Doktor. - God morgen Doktor.
Ge mig er rock.
- Guten Morgen, Fräulein Doktor. - Guten Morgen.
Engelborg från München ska ta sin morgonpromenad.
Han har varit här i en vecka, men hans engelska och min tyska!
- Vem var det där? - Brack, en av Exeters assistenter.
- De är alla hjälpsamma. - Vad talar de för språk?
Vilket språk som helst. Engelska, hindustani, kongolesiska...
God morgon, dr Meacham. Varsågod och stig in, båda två.
- Dr Adams... - Ja, Steve?
Min ekvation angående halveringstiden stämmer inte.
Jag undrar om du kunde hjälpa mig.
Jag tror att principen är korrekt. Vi kanske kan be...
Tack så mycket, dr Adams.
Där är ni ju, dr Adams.
Jag lovade dr Meacham att visa upp några av hans kolleger.
Dr Meacham tror att vi är gamla vänner.
Jag tog miste. Damen minns mig inte.
- Det viktiga är... ... vilka vi är och vad vi gör.
Jag representerar en grupp forskare vars mål är att få stopp på krig.
För det krävs experter med stor kompetens.
Såna som ni, doktor.
De utbyter information och struntar i personlig framgång.
Vi hoppas kunna skapa teknologi som är före sin tid.
Världen kommer att lyssna på oss när våra bragder blir kända.
Så ligger det till. Inget nytt, kanske. Men vad är nytt?
Men vi är hängivna vår uppgift och kan åstadkomma underverk.
Nå, vad tror ni om oss?
Det låter bra, men varför har ni valt mig?
Vi vet att ni är på gång att upptäcka obegränsad mängd kärnenergi-
och att omvandla bly till uran.
Dr Adams har arbetat med samma sak, fast kanske ett steg efter er.
Men ni ligger långt före alla andra.
Akta er, Exeter kan smickra er till döds.
Sanningen är inte smicker, dr Adams.
Nu låter jag er tänka över saken.
Vad händer om jag inte kan ansluta mig till er?
Vi förväntar oss att ni inte yppar vad ni har sett här.
För övrigt är ni fri att åka härifrån när ni vill.
Ska vi fortsätta inspektionsturen? Från våra stolar...
Energibesparing är en av de viktigaste frågorna, inte sant?
Ert labb, rakt under det här kontoret.
Det är inte klart än, men snart har vi några överraskningar åt er.
Brack?
- Är allt som det ska? - Ja.
Är det nåt som hindrar er från att börja i morgon?
I ert labb finns förstås er egen interrocitor.
Dessutom hoppas vi kunna ge er...
En av våra andra enheter anropar oss.
Vi har flera enheter på strategiska platser i världen. Ursäkta mig...
Vi får tala mer vid middagen. Köket är utsökt, förresten.
Som alla här måste kocken vara hängiven sitt arbete.
Ta trappan på andra sidan vardagsrummet.
Där ligger ert rum.
Dr Meacham...
Jag beklagar att jag inte var flickan i Vermont.
Er rapport är otillfredsställande. Varför ligger ni efter i arbetet?
De metoder som Rådet har påtvingat mig har inte varit effektiva.
- Jag vill tala med Rådet. - Omöjligt.
Tidsaspekten tillåter inga avvikande åsikter. Fortsätt med Plan A.
Rapportera om personalläget.
Med Meacham är personalen komplett.
Fortsätt med Plan A.
"Mozarts musik är väldigt vacker. "
"Innan jag kan säga hur vacker Mozarts musik är"-
- "så måste jag få vara ensam ett slag. God afton. "
Vad anser ni om Mozart, mr Exeter?
Jag vet inte vem han är. Just det - er kompositör, förstås.
"Vår" kompositör? Han tillhör hela världen.
Maten var bättre än ni sa. Jag ska också ta lite frisk luft.
Vill ni göra mig sällskap, dr Adams? - Dr Carlson?
Gör det, vet jag. Visa honom runt.
Slitgörat börjar inte förrän i morgon.
Exeter har fått ihop en imponerande grupp.
Dr Hu Ling Tang. Hans specialitet är tritanium, samma som dr Engelborg.
Dr Marie Pitchener - U235. Dr Blorfield - plutonium.
Alla arbetar med kärnenergi.
Varför finns här inga biokemister, elektronikexperter, ingenjörer?
Folk som kan göra praktiska applikationer av energin vi skapar.
Det var väl Exeters mål?
Vi talar inte om jobbet efter arbetstid. Ska vi ta en nypa luft?
Visa mig mitt labb i stället.
Jag kan inte bärga mig att bidra till arbetet.
Den här vägen.
Ditt och mitt labb ligger i den här flygeln.
Steves och de andras ligger till höger. Här ligger ditt.
Det är bara Neutron! Vi kallar honom så eftersom han är så positiv.
Gå bort från dr Meachams utrustning!
- Nå, vad tycker du? - Inte illa.
- Jag borde kunna börja snart. - Låt inte Exeter driva dig för hårt.
Han är typen som vill ha resultat i går.
Blyskivan är lika stor som den i mitt eget labb.
Du har nog rätt. Exeter vill inte att jag ödslar bort nån tid.
Det här är mycket intressant.
Med en blyskiva framför oss och reaktorpanelen av bly bakom oss-
- är vi skyddade mot atomstrålning och kanske från Exeters interrocitor.
Vad anser ni? Då ska jag förklara läget för er.
Ni är livrädda. Ruth vågar inte ens medge att vi träffats tidigare.
Antingen är jag lite vrickad eller så har Exeter satt munkavle på er.
Vi har rätt att fråga dig också. Varför är du här?
Jag fick en katalog och byggde en interrocitor.
Sen kom jag hit med planet.
Om tio minuter ska jag veta mycket mer.
- Jag tror honom, Steve. - Det gör jag med.
Till att börja med var jag flickan i Vermont.
Vi kunde inte ta risken. Du kunde ha legat under Exeters sollampa.
I stället för att bli solbränd flyttas hjärncellerna runt.
Det liknar lobotomi och påverkar hjärnans viljecentrum.
Steve och jag har skonats. Kanske Engelborg, men vi vet inte varför.
- Och de andra? - Försök att prata med dem...
- Vem arbetar Exeter åt? - Det vet vi inte.
Exeter försöker desperat få fram nya källor till atomenergi.
- Och det är vi som ska hitta dem. - Han kanske blir överraskad.
- Du skulle ha sagt nåt. - Jag var upptagen.
- Låt mig använda transformen. - Transformern är inte svaret.
- Rådet säger att den är ofelbar. - Rådet har fel.
Transformern skapar undermedvetna blockeringar som motverkar vårt mål.
- Du är sentimental. - Pragmatisk!
Om man försöker kontrollera någons hjärna-
- så förstörs hans förmåga att hjälpa oss.
Vi kan se beviset här.
Det kan vara sant, men är du säker?
Vi är 50 km från närmaste bebyggelse.
Och om vi lyckades fly, vem skulle tro oss?
Jag förstår att ni vill arbeta åt Exeter. Det är ett privilegium.
Neutron avslöjade oss. Han kände impulserna.
Vill du lägga Neutron under tanketransformern?
Du kanske vill göra det med mig också?
Stäng av, Brack. Våra vänner avslöjar inget mer i kväll.
... och logaritmen av 236 plus 1,008 upphöjt till nio.
En intressant ekvation. Jag ska kolla den.
Den kan hjälpa er med de svårare problemen.
Nu vill jag berätta om en annan av våra prestationer.
Ser ni blyplattan bakom er?
Dra fram den cirka 2, 5 meter.
Kliv åt sidan.
Ställ er vid dörren.
När er bly-till-uran-process fungerar-
- kommer strålens effekt att öka enormt.
Varför är en kommunikationsapparat utrustad med ett strålvapen?
TV-signaler går inte igenom berg, men med neutrinostrålar går det.
Ni har just sett dem i aktion.
En neutrino är den felande länken mellan energi och materia.
Fascinerande, om ödeläggelse är vårt mål.
Tvärtom. Nyligen användes strålen för att rädda ert liv.
- Det gröna ljuset? - Korrekt.
- Ert plan landade säkert. - Först slog den ut mina kontroller.
Jag ber er att lita på vårt slutgiltiga mål-
- och att inte träffa era medarbetare igen förutom under arbetet.
- Ni får som ni vill. - Tack.
Jag lovar att ert tålamod kommer att belönas.
Här är en skiss på interrocitorn och hur den fungerar.
Det är bättre än inget. Här är porträtt på Exeter och Brack.
Båda har en underlig fördjupning i pannan.
- Nästa sak är vi stolta över. - Vi upptäckte den 3 km härifrån.
Bergssidan har grävts ut och hålet täcks av tältduk.
Steve ville undersöka vad som fanns där inne, men jag fick kalla fötter.
Du är lika sjåpig som när vi träffades i Vermont.
När vi kommer härifrån ska jag rama in dem.
Han är bara hungrig.
Hej då, Neutron.
- Bekräfta. - Plan A ersatt av alternativ plan.
Vårt joniseringsfält försämras. Är ni beredda att ge er av?
Ja, men Meacham och Adams arbete går framåt. Kan vi få mer tid?
Omöjligt, men vi hoppas att ni kan avsluta projektet här. Ta med dem.
Håll kontakt tills det är dags för avfärd.
Avlägsna sen alla bevis på installationen. Det var allt.
Ta över.
- Vad händer? - Nåt jag sett förut. Kör av vägen!
Han leker med oss!
Vi får gå till flygfältet. När jag stannar hoppar ni ut och tar skydd.
Steve!
- Vi måste här ifrån. - Vad står på?
Spring härifrån!
Vi försöker ta oss till flygfältet. Kom...
- Går det att flyga? - Ja, Exeter har det för personalen.
De drar upp oss.
Vänta här.
Jag vill ha en värmerapport nu. Våra passagerare är känsliga för värme.
Passagerarna är här.
Välkomna. Jag beklagar att vårt besök fick avbrytas så dramatiskt.
Vi vill er inget ont.
- Och Carlson och Engelborg? - Det låg utanför min kontroll.
- Det var massmord. - Jag kan inte styra andra.
- Det var fint sagt av nån som ni! - Jag lärde mig det på jorden.
Ni två ska påbörja en märklig resa som inga jordlingar gjort tidigare.
Vad ni anser om mig är oviktigt, ni befinner er ombord på ett rymdskepp.
Låt oss sluta fred, åtminstone som vetenskapsmän.
Ruth, säg inte att du inte är nyfiken på vart vi ska?
- Vart ska vi? - Till en planet vi kallar Metaluna.
- Den ligger inte i solsystemet. - Metaluna ligger mycket längre bort.
Stellarskopet kommer att övertyga er.
Observatör, lägg upp en bild av andra kvadranten.
Jag ber er inte förlåta det vi gjorde men när ni förstår vår situation-
- försök att ha mer sympati för våra gärningar.
- Jorden... - Som vi lämnar långt bakom oss.
Cal... Det börjar bli svårt att andas.
Vi passerar värmebarriären. Temperaturen är obehaglig ett tag.
Var redo att lämna jordens omloppsbana.
Alla omvandlingar måste genomföras nu.
Vad använder ni för kraft? Hur kontrollerar ni hettan?
Varför svävar vi inte runt som ballonger?
Vi skapar vart eget gravitationsfält.
Hur rymdskeppet än är placerat står vi här inne med huvudet uppåt.
Men om ni ska komma levande till Metaluna-
- så måste ni genomgå en liten procedur.
Vad gör ni med dem?
Atmosfärtrycket på Metaluna är som i era havsdjup.
Utan omvandling skulle vi krossas till döds.
Men om vi åkte från Metaluna till jorden skulle våra kroppar krympa.
Korrekt, om vi har turen att få återvända till jorden.
Brack. Förbered våra gäster för rören.
Byt till kläder som våra. De är gjorda för förhållandena på Metaluna.
Följ med mig.
Placera händerna ovanpå stängerna.
De är magnetiska.
Det finns en internradio i röret. Ni får prata så länge ni kan.
- Ruth? - Ja...
- Är du okej? - Ja. Och du?
Jag känner mig som en ny tandborste.
Cal...
Vi närmar oss fientlig sektor. Styrenheten inväntar instruktioner.
Spara på energin.
Undvik kontakt med fienden tills skeppets säkerhet hotas.
Ni känner er snart bättre.
Jag vet att ni har lust att sova i tusen år-
- men då skulle ni missa ankomsten till Metaluna.
Med er nyfikenhet skulle ni aldrig förlåta mig.
- Jag förstår inte. - Vad är det ni inte förstår?
De två föremålen ser ut som kometer, men deras banor är identiska.
- Som om en intelligens styrde dem. - Er slutledning är korrekt.
Föremålen är meteoriter som styrs av ett rymdskepp från Zahgon.
De kommer att träffa oss!
Vi erbjöd oss att sluta fred med Zahgon, men till ingen nytta.
- Är Zahgon en planet? - En f. d. Komet.
Deras rymdskepp styr meteoriterna mot oss.
Vi är i fjärde kvadranten. Metaluna kan kontaktas om tre tidsperioder.
Observatör, zooma in.
Vi är i tredje kvadranten. Kontakt möjlig om två tidsperioder.
Vi är i andra kvadranten. Kontakt möjlig om en tidsperiod.
Vi är i första kvadranten, ett joniseringsfält.
Det ni ser kan vara början på slutet för vår värld.
Zahgons meteoriter börjar ta sig igenom vårt joniseringsfält.
Ett sånt kraftfält kräver stora mängder atomenergi.
- Och nu börjar den ta slut. - Och ni behöver uran.
I enorma kvantiteter. Våra egna fyndigheter är slut.
När vår kraft försvagas, upphör vårt skydd att fungera.
Det räcker. Normal bild.
Inträde i joniseringsfältet.
Metaluna...
Brack. Sätt upp doktorernas utrustning för omedelbar användning.
Vi behöver mycket folk. Låt besättningen anmäla sig till tjänst.
Nu måste vi rapportera till Övervakaren.
Hoppa in! Det här är våra inre transportmedel.
Innan kriget täckte de här rören ytan på vår planet.
Våra utbildningskomplex ligger i ruiner nu.
Där låg ett rekreationscenter.
Den här vägen...
Övervakarens byggnad.
Välkommen, Exeter. Jag trodde att vi skulle förlora dig.
- Dina jordvarelser. - Dr Adams och dr Meacham.
Övervakaren - vår regeringschef.
Ni har säkert svårt att fatta att ni befinner er på Metaluna.
Jag har berättat så mycket jag hunnit.
Snart inleds Zahgons huvudanfall.
Joniseringsfältet måste upprätthållas till vår flytt är genomförd.
- Vart tänker ni flytta? - Till er jord.
En fredlig flytt. Vi hoppas kunna leva i harmoni med jordlingarna.
Vara vapen ger oss förstas övertaget.
Varför har då inte era överlägsna hjärnor lyckats göra syntetiskt uran?
Våra vetenskapsmän är döda och våra laboratorier är förstörda.
Kriget har minskat vår befolkning till en handfull individer.
Ni jordlingar vägrar godta att det finns världar överlägsna er egen.
Ni är som barn som ser i ett förstoringsglas-
- och tror att det ni ser är er sanna storlek.
Vår sanna storlek är vår guds storlek.
Exeter, vidhåller du att vi kan låta jordlingarna ha sina egna tankar?
Ja, det gör jag. Jag känner dem.
Jag har levt med dem.
Du har slösat bort vår tid. För dem till tankeöverföringskammaren.
Jag ber er - kom med mig. Ni har inget val.
Jag anropar interrocitorkontrollen. Jonisering strejkar i primärsektorn.
Slå tillbaka anfallet med nödkraften. Kraftöverföring inleds omedelbart.
Zahgonerna träffar primärsektorn riktigt ordentligt.
Är det där inne?
Ingen ska få ändra på mina tankar. Jag går inte in!
Jag är ledsen. Jag borde ha förberett er på mutanterna.
Vi avlar fram dem för enklare sysslor.
De liknar insekterna på er planet, fast större och intelligentare.
Den här har order att vakta korridoren medan vi är här.
Gå in, så lovar jag att era tankar inte ska förändras.
- Ska du trotsa Övervakaren? - Det har jag redan gjort.
- Tror du på honom, Cal? - Här tror jag inte på nån.
Vi åker till rymdskeppet. Där är det säkrare.
Förstår du inte? Låt det ske nu!
Meacham! Ruth!
- Tillbaka, Exeter! - Jag vill hjälpa er.
Tiden är knapp. Hoppa in i vagnen.
Han är svårt skadad. Håll er nära mig.
Tillbaka. Jag befaller dig - tillbaka!
- Är du svårt skadad? - Jag klarar mig.
Stäng alla luckor. Till kontrollrummet.
Det är ingen fara med mig.
Ruth, aktivera stellarskopet. Högra kontrollen, 45 grader vänster.
Joniseringsfältet fungerar inte.
- Kan vi ta oss ut? - Det beror på om energin räcker.
Om vi blir anfallna, då vet jag inte.
Det där kan ha varit den sista.
Ja. De koncentrerar all uppmärksamhet på Metaluna.
Ljusblixtarna är meteoriter - hundratals.
Hettan förvandlar Metaluna till en radioaktiv sol.
Temperaturen måste ha stigit till flera tusen grader.
En livlös planet, och ändå...
Ändå tjänar den ett värdefullt syfte.
En sol som värmer ytan på en annan värld.
Den skänker ljus till de som behöver det.
Nu går vi in i omvandlingsrören.
Ruth tar det första röret, du det andra. Jag tar det tredje.
- Kan rören stå emot honom? - Kanske. Han blöder ymnigt.
Snart borde trycket döda honom.
Spring, Ruth!
Farten minskar, vi befinner oss i jordens atmosfär.
Ert plan står i lastrummet.
Ett konventionellt sätt för er att återvända till jorden...
... men kanske det mest praktiska.
Vart ska du åka?
Vårt universum är stort och fullt av underverk.
Jag ska utforska det och kanske hittar jag ett nytt Metaluna.
Ett ställe bebott av varelser inte så olika mig själv.
Jag är äventyrligare än ni trodde.
Du är en lögnare. Du har använt all energi till att föra oss hit.
Du skulle aldrig klara det.
- Följ med oss. Vi ska bota dina sår. - Mina sår kan inte botas.
- Du har saker att lära oss. - Tack.
Vi befinner oss ovanför er jord. Det är dags för er att gå. Farväl.
- Hemma. - Tack och lov att det finns kvar.